Justnimelt, kere „südamik“ on enam-vähem koos, mis siis järgmiseks tuleks ette võtta?
Kui ma seda isegi teaks!
„Ninaga“ võiks tegeleda:
Ninaplekk on enam-vähem õiges kujus, loodetavasti. Aga siingi on omad probleemid. Kuhu see ninaplekk kinnitada? W23 on konstrueeritud nii, et ninaplekk kinnitub poritiibade esiosa külge. Kui oleks allosas ka mingi kinnitus raamile, oleks asi klaar. Aga pole!
Tegelikult pole ma viimase paarikümne aasta jooksul ühtegi W23-e Eestis sõitmas näinud. Veel vähem sellist, kus plekid originaali sarnased oleksid. Olen varem kahte Wandereri teinud, kuid poritiibade ja ninaplekini pole kummagagi jõudnud. Töö on piirdunud kere põhimiku kokkupanemisega, siis on masin edasi rännanud. Kukku pole neist kumbki tänaseks saanud. Lähim W23 on Nõmmel, aga seda minule ei näidata. Ei tea, kas on põhjuseks eestlaslik kadedus, või midagi muud, aga nii on.
Need masinad, mida vaadata saaks on Soomes ja Lätis. Aga enne kui vaatama sõita, tuleb vist siinsete plekkidega lähemalt tuttavaks saada.
OK! Nina servad on üle keevitatud, aga ilmselt on õige plekk ka ikka alles:
See teeb töö lihtsamaks.
Esiosa saaks paika sättida ka kapoti järgi.
Kapotil on küljetriip, mis kerega sujuvalt kokku peab jooksma:
Aga see kapott tuleks ka enne veel korda teha. Plekk pole väga vilets, puhastamist on siiski päris palju.
Tegelikult peaks alustama esiporitiibadest:
Õige kuju on üldiselt aimatav.
Aga siingi on küsitavusi. Nimelt kinnituvad esitiivad raami külge (vist?) sisemiste küljeplekkidega. Kas need on originaali sarnased? Ei tea, ja kahtlen. Vaadates eelmiselt pildilt ülemist kokkukeevituse jälge, tundub see väga „kodukootud“ välimusega.
Plekk ise pole ka kõige parem:
Tuleb vist toimetada nii, et üleliigne, mis kindlalt vale, ära lõigata, plekid puhtaks saada ja siis kuskile valmis autot vaatama minna.